https://slama.dev/comeback/
Ivuško, ty si nevěříš, co se mi stalo.
Zkvasil ti kefír?
Nebuď buvatá.
Promiň.
He, když už se nepamatuješ Květoše z trejdušce, viď?
Z trejdu Květoše?
Zvolár.
To s ním ses takhle opil?
Já myslela, že se s ním nebavíš.
Nebavím po jevači tovejta.
Ale dneska jsem se bavil.
To vidím.
Jsem furt vytahoval jak v Šandy.
Ale já jsem mu to nandal.
Doufám, že ses taky nevytahoval.
To jsem musel.
Přece jsem nemohl říct pravdu, to by nefungovalo.
Tati.
Ivuško, on se furt naparuje, že má největší stavební firmu ve okrese a že Růžena je místostarostka.
Růžena?
Nechodila ona do zvláštní školy?
No právě.
Tak jsem mu to prostě říct musel.
A co přesně?
Že jsem ředitel Metrostavu.
A Ozzák, že je notář.
A ztratil jsem mobilu.
Maria, to je průser.
Tak tohle vypni.
Co to je?
Něco proti zvracení.
Ozzákův recept.
A co v tom je?
Kdybych ti to řekla, tak to bude fungovat obráceně.
Fuj!
Podělám si radši čaj.
Co ten mobil?
To je mě trápit nejmíň.
Panebože, já jsem idiot.
Slíbil jsem mu, že přijedeme.
Řekl, že zabije prase.
Fajn.
Stejně jsem chtěla od Růženy recept na černý dort.
Ty jsi se zbláznila?
Copak to jde po tom, co jsem mu řekl?
No tak nikam nepojedem, no.
A to taky nejde.
Řekl by, že se ho bojím.
Já nevím, co spolu vůbec máte.
Prostě nesnáším, jak se furt vytahuje.
Hlavně, že ty to neděláš.
Ale jsem ráda, že aspoň mě sis ušetřil.
Neušetřil?
Tancuješ flamengo.
Závodně.
Promiň.
Když on jak mi ukazoval ty fotky malých Květoš z tanečních, tak jsem se neudržel.
Výborně.
Tak já si vezmu kastaněty, Ozzák brejle a půjdem do Volar.
Metrem.
Nepřestaň.
Ironie nám nepomůže.
Moment.
Já nemám mobil.
Květoš si nedovolá, urazí se a my nebudeme muset na tu zabíjačku jezdit.
Jedeme na zabíjačku!
Jak víš o zabíjačce?
Květoš volal.
Nechal sis u mě mobil.
To je blbý, hej, že mi Květoš do očí řekl, že jsem notář.
No a co?
Nechal jsem ho při tom.
Stejně si to všichni myslej, ne?
Co to je?
Čaj.
Lipovej.
Vždyť jsi to chtěl.
Vždyť je to hnusně přeslazený.
Že bych tam toho lípu dala moc?
No já si dám raději vodu.
Jsou kšefty.
Se úplně vyprášej!
Proboha, táhneš.
To je na prdelačku.
Nemohl jsem jí sehnat.
Nakonec mi ji za flašku z práce přitáhl mladej Coufal s kámošema.
Jak z práce, vždyť je mu sedm?
Ještě, že se mu dali jenom víno.
A kam ty to vrátíš?
Prdelačku, říkal.
Jo, jedeme k bratrancovi na zabíjačku.
Nejedeme.
Já to nechápu, proč nechceš jet na zabíjačku?
To je složitý.
Je to jednoduchý.
Nakecal mu, že jsme děsně nobel rodina a teď má strach, že nás odhalej.
Neboj, brácha, to zvládnem.
A ty si myslíš, že ti někdo uvěří, že seš notář?
No bože, jen tak budu chlastat o něco víc než normálně a pak začnu řvát, že vidím bílý myši.
Ty nebuď blben.
Jitrnice se neválej jen tak na ulici.
No, já jsem takhle jednu našel.
Mohla by být z toho hrozná vostuda.
Jaká vostuda?
Když jsem si ji oplách.
Přece nebudeš šidit rodinu jenom proto, že neumíš trochu kecat.
Nešidím a nekecám.
Měl jsem bráchovi kousnout.
No řekni, jak ti chutná.
Ozzáku, nech toho.
Vždyť víš, že neumí lhát.
No, Květoš, že bys kecal docela slušně.
Řediteli.
Hele, víš co, vem tu várnici a běž ji vrátit těm dětem.
Teď?
Víš, jak je těžká?
Ještě je furt plná čaje.
Tak jestli se na to necítíš, tak já bych ti mohla píchnout.
A jak jako?
No mohla bych jet třeba s váma.
Jako tvoje mluvčí.
Ty bys nemusel lhát a já bych řekla všechno za tebe.
Řediteli.
Pepito, poslouchej, nemůžeš se mnou dovolat jako mluvčí, teď je to úplně absurdní.
Absurdní je z příbuzných nic nevyrazit.
Ahoj.
Ahoj, mami.
Co mi prateta posílá?
Nic?
Říkala, že na tyhle triky už nenaletí.
Co je?
Ivo, můžeme si u tebe nechat Fidorku?
Fidorku?
Proč?
Dostali jsme ji od pratety.
Co prosím?
Dohodli jsme se, že ji sní ten, kdo nejdýl nevysloví jedno písmeno.
A kdybysme si ji nechali doma, tak by se v noci sní.
No dovol.
Já mám hlad, fé.
Jo, minule jsi mi sežral hrušku.
Panebože.
Ivo, víš, co je to za písmeno?
Tuším.
No tak skvěle.
R?
No.
Co kdybych vám dala ještě jednu Fidorku?
Přestali byste s tím?
Prateta nám schválně dala jenom jednu, aby v nás probudila soutěživost.
Skvělá nápad, co?
Brblat se taky nesmí.
Nechci riskovat.
To ti chci vidět.
Až tě zítra paní učitelka bude zkoušet z velký francouzský revoluce.
A sakra.
To je ráno.
Kde se to tu vzalo?
To vám tu nechal Ozzák.
Když budete vědět.
Tak on si snad myslí, že když mi tady pověsí prase, tak já na tu zabíjačku pojedu.
V tom případě nechápu, proč mi včera strhnul ten plakát na tři člunky.
Nesnáší Nohavicu.
Haló?
Ano, předávám.
Pacovský!
Je, Květoši.
No, tak jak by mi bylo, to víš, včera jsme něco vypili.
No, tak já jsem byl ráno taky samozřejmě běhat.
Kolik?
Jenom pět kiláků, jo?
No to vidíte, ještě půjde líp.
Jaká ženská?
Jo, no telefony mi zvedá ta... sekretářka.
No to víš, šeredu bych si nevybral.
Klídek?
No to ani náhodou, to víš, metro se samo nepostaví.
Jo, moment.
Xenie, nestůjte tady a odneste ty účty do účtárny.
No, šup, šup, šup, šup, ať už vás tady nevidím.
Zatracený sekretářky, nic nedělaj.
Taky máš sekretářku?
No to buď rád, není o co stát.
A co Růžena?
Je do parlamentu.
No jasně, tak kdo jiný by tam měl být než ona?
Jo, Květoši, prosím tě, ta zabíjačka.
Hele, já to mám do června úplně plný, ale úplně, víš, a...
Ne, no jasně, že jsem se nevytahoval.
No tak já si můžu udělat volno, kdy chci.
Co?
V sobotu, no klidně.
Jasně.
No, všichni tři.
Moment.
Xenie, co dělám v sobotu?
Tak toho ministra zrušte.
Stejně ho Růžena po volbách odvolá.
A brnkněte Ivě a panu doktorovi, že v sobotu jdeme do Volar.
Jo, ale taky to je domluvený.
Já tak se těším.
Čestný stavařský.
Tak čau.
Xenie.
Ježíšmarja.
Co to zase na mě vyjelo?
Ach, vy muži.
Prášil jste úplně stejně jako Zoran, když si volá s bratrem.
Tuhle mu dokonce vykládal, že si koupil ostrov.
No to je teda síla.
Víte.
A přitom je to jen takový ostrůvek.
Páce!
Páce.
Kávo.
Tak ti teda pěkně děkuju.
Promiň.
Dvě hodiny jsem byla po škole a ty promiň?
Teď víš, že nesmím vyslovit to písmeno.
Tak radši nenapovídej vůbec.
Promiň.
Teď se mi všichni smáli.
Kvůli tobě jsem řekla, že Jakobíny Ludvíka šestnáctýho popravili.
Sklapni.
Já jsem ti nenapovídala popravili.
Kvůli vaší debilní hře mám kouli.
Já jsem taky dostal kouli.
Ale z matiky.
Protože ještě furt neumíš dělit zlomky.
A ty zas nevíš, že ho popravili.
Vy ještě nejste nachystaný?
Mami, nemohli bysme dneska za tátou jít normálně?
Až bude normálně platit alimenty, tak tam pro mě za mě nemusíte vůbec.
Ivo.
Tak vy prej nakonec na tu zabíjačku pojedete.
Otec možná.
Ozzák ne?
Vždyť se mu dělá z trávy.
Myslí si, že mu to vyčistí žaludek.
To chci vidět, jak se tam budou tvářit na notáře, který zvrací sedmikrásky.
Takový divadýlko kvůli troše prejtu, viď?
Právě.
A ty teda nejedeš?
Jsem blázen?
Abych tam především musela dělat, že umím flamenko?
Flamenko?
No.
Aha, Ozzák mi říkal, že budeš dělat flamendra, to mi právě nebylo jasné.
Ani flamendra, ani flamenko.
Nikam nejedu.
Máš recht.
Člověk si má před příbuznýma zachovat důstojnost.
Au, Saša!
Mácha na to káru!
Strejda Horvát mě jezdí na sociálku.
Říká, kde má tu kancelář?
Nemůžu to po tobě přečíst.
V Celetný.
Sakra!
Co je?
To není žádná pořádná hospoda!
Ježíš, to je snad jedno, ne?
No to teda není!
Jsem sice notář, ale nehodlám kvůli tomu být abstinent.
Ale po pořádku.
A co kdybych tam jel sám?
Tak to teda pr...
.
Víš, to už jsem sežral trávy.
A jitrnice bych ti přivez.
A co rypáček?
Ten byste tam splývali beze mě, viď?
Ježíšmarja, to bude maló.
Klid, brácha, to zvládnem.
Heh, pracovat v přestrojení přece umíme, ne?
Vážně?
Na Ivušku jsme sice tenkrát nevysvobodili, ale v těch maskách jsme se dostali až úplně k ní.
Jo, myslíš, jak jsme za ní byli v nemocnici na infekčním?
No!
Slíbila jsem ti, že ti píchnu, a Iva jet nechce.
Ty jsi se to čistá zbláznila.
Skvělý, to zvládnem.
Tati.
Ven!
Promiň, ty šaty asi nejsou dost dobrý.
Taky ho odvrať.
No, teraz!
Tiše bevieš, čo je pri predstavení v Národnom divadle.
Byli jsme u táty a nepustil nás dovnitř.
Jsem vítěz!
Vítěz!
Lexo, jak vítěz?
Já jsem to neřekla.
Zase?
Ne, já jsem řekla "že"?
A to není to písmeno.
No, to je.
Ne, není, "že" se může.
Ó, super.
Tak já zase půjdu?
Ne, Ivo, počkej.
My ti řekneme, jaký to tam bylo.
Táta si s tou novou tetou koupili vilu.
Si nějak zmohli, ne?
Hm, ona totiž prodává dogy.
Značkový.
Fakt, měla tam spoustu štěňátek a dovolila mi si s nima hrát.
A teta dobrý?
Hm, koupila nám poháry, ale mně se moc nelíbí.
Poháry?
Teta, pohár, jako zmrzlinu.
No jo, pohár.
Mně se líbí.
Nosí pěkný hady.
Úžový.
A měla teda bezva psa.
Já vím, to jste říkali.
No, to jsem neříkal.
On myslel jako prase.
Aha, prase.
Co se stalo?
Já jsem takovej blbec.
Květoš?
Proč mi furt volá?
Čím se chlubil?
Jak to víte?
Zoran volá, jen když si koupí něco nového.
Víte, už si koupil bavoráka.
Ajaj, a co vy?
No naštěstí jsem neřekl značku.
Jen to, že to moje auto je lepší.
Marcelko, Zoran má ale přece víc aut.
Nemohl by mi na víkend jedno půjčit?
Ach, vy muži.
No já přesně nevím, kolik zrovna teď máme aut v domě.
Ale na dvoře stojí jedno takové veliké, co moc nepoužíváme.
No a co je to za značku?
To nevím.
Znělo to jako nějaký korýš.
Renault Laguna?
To bude ono.
To jsi fakt přehnala.
O čem to mluvíš?
Ty nedělej blbou.
Volal mi Květoš.
A co se stalo?
Co se stalo?
Tak si představ, že mi Květoš vyčet, že jsem mu neřekl, že máme v Praze sestřenici Šimonu.
Nepovídej.
Má dvě děti, je moc chudá a když ji Květoš pozval na zabíjačku, tak řekla, že nemůže přijet, poněvadž nemá na vlak.
Chudák ženská.
To si vážně myslíš, že se mnou pojedeš do Volar?
Vyžírat moje příbuzný?
Tak já bych mohla jet stopem.
Ale potom nepočítej, bratránku, s tím, že o tobě budu mluvit v dobrým.
Takže v kolik zítra vyrážíme?
V pět.
To je na mě.
Když já nechci.
Není oblek, není zabíjačka.
Ale proč?
Protože proto.
Aspoň si ho zkus.
No to si říkal ten krásným kusem hadru na krk taky.
Aspoň si ho zkus.
Pak jsem zjistil, že jsem v Pionýru.
To byla jiná doba.
Nechci!
Dobře, volám Květošovi.
Ahoj, Tomáš.
Prosím tě, malér, tak pan doktor nakonec nedorazí.
No, nějaká chřipajzna nebo co. Hele, nevadí, aspoň bude víc jitrnic na nás.
No, to si dáme.
Já vím, že mu nevoláš.
Proč si fixlat, nefunguje to na mě.
Dej to sem.
Vytěráči.
Tak ne, nějak se mu ulevilo.
Tak zítra.
Jo, Šimonu bereme.
Čau.
Kde jsi byla tak dlouho?
Byla jsem v parku.
Kde?
V parku.
Já jsem rozuměl v páku.
Co to má jako bejt?
Šaty.
Nejedu.
Tak si je aspoň zkus.
To jsi říkal s rovnátkama taky a pak jsem je musela nosit tři roky.
No a jaký máš rovný zoubky?
Nejedu.
Květošová Květa bude stepovat.
Ne.
Dělej to pro mě.
Já tam nebudu šaškovat jenom kvůli tomu, že vy dva s Květošem se furt hecujete.
Ivuško, prosím tě.
Ne.
Ivo, pojď sem.
Tady jsme byli s Květošem na rybách.
To nám bylo sedm.
A kdo má větší rybu?
Vždycky měl navrch.
Když já měl kolo, on už měl Pionýra.
Když já měl Pionýra, on už měl Žigula.
Tady jsme spolu šli na poníky.
A kdo jede na koze?
Ty.
Vidíš.
Tati, já flamenko ani neumím.
Myslíš, že ti burani to poznají?
Ivo.
Ach jo.
Ale ty šaty si nechám.
Humr to byl!
Cože?
No to auto se jmenuje Humr.
Držíte granát?
Ne, to je jen takový přívěšek na klíče.
Zoran to auto koupil od nějakých vojáků a tohle už na nich bylo.
Takže on mi ho půjčí?
Měl dneska dobrou náladu.
Konečně má větší jachtu než bratr.
Marcelko, děkuju.
Vy jste poklad.
To poděkujte somálským pirátům.
Já jsem myslela, že jste mi zařídila to auto.
Ale jedině s řidičem.
Jo, on mi k němu dá i řidiče.
Zase tak dobrou náladu neměl.
Ale říkala jsem si, že by mohla jet i Xenie.
A to je zase kdo?
Jo, aha.
A je ten Humr větší než bavorák, pojede nás totiž hodně.
Zoran v něm občas pořádá výjezdní zasedání svojí správní rady, takže my se tam vejdeme, i když tam necháme ten kulečník.
Tak dělejte!
Marcelka už je tady!
Moment!
Počkej, mně musíš uvázat tu kravatu!
Ježíš, nehemeř se furt!
Kravatu!
Korveta je auto!
Chevrolet!
No vidíš to, já nechápu, proč jste se nemohl převlíct doma?
No to zrovna, aby mě takhle někdo viděl na ulici.
Kdo by tě viděl v pět ráno na ulici?
V kolik myslíš, že kluci chodí z non-stopu?
Sluší ti to?
Vypadá jako princezna.
Děkuju.
Ten zelený Opel tam venku, je někoho z domu?
No, Ozzáku, vy vypadáte jako člověk.
Jde to sundat.
Není oblek, není zabíjačka.
Pacovský, snad jste nikomu nenabourala Opela?
Nenabourala, spíš přejela.
Z kabiny je dolů strašně špatně vidět.
Co to je?
Kdyby byly problémy, odvoláte vás na inspekci tunelu Blanka.
Marcelko, vy myslíte na všechno.
Xenie.
Nazdar, rodino.
Nazdar, Šimono.
Šimono?
Tak ty budeš tancovat, jo?
Chytrý.
Moment, co ten tady dělá?
To je Šimonin druh Julek.
Chudák, už tři roky nezavadil o práci.
Což je náhodou pravda.
Marcelko, nemůžeme jet rychleji?
Nemůžeme.
Zabloklo se mi kvatro.
Úplně samo.
Mám pocit, že jedeme po poli.
Jedeme po poli.
Přes ten naviják je dolů strašně špatně vidět.
Zavolám mu, že se zpozdíme.
Mám obavu, jestli ho pískou beze mě, tak si to vypijete.
Jako, že se mnou to...
Nebere to.
Hej, Květoši, nazdar, tak...
Snad jsem tě nezbudil, ty starý vospalče.
Jo, jedeme, jedeme, to víš, že jedeme.
Jak jenom takovej hec?
No on snad kecal.
Co?
Květoši, já jsem kvůli tobě zrušil ministra.
A tady Xenie mi letěla na Kanáry.
A já jsem vzal Korvetu!
Květoši, poslouchej, ty jsi zasvětoval, co?
Jsi jak malej Jarda.
Já ti něco řeknu, poslouchej.
Lidi, co takhle kecaj a chtěj bejt za každou cenu nejlepší, mě vážně štvou.
To si piš teda.
A nepočítej s tím, že bysme někdy přijeli.
Nepřijedeme.
A Růženu nevolím.
Nikdo.
Růženu nevolíme.
Nikdo, jo?
Nikdo.
Nazdar.
Takže zabíjačka není.
To co?
Jenom se otáčím.
Co je to za člověk, řediteli?
Jak to myslíš?
Lidi ti dva dny nejedli.
A já jedl trávu, brácho!
A Horvát přišel o lukšev!
Já jsem tiež mal mať ministra!
Odišiel na dovolenku!
A má prázdný byt!
A co mám, sakra, jako dělat?
Co to bylo?
Něco jsme přejeli.
Proboha co?
Já nevím!
Vidím jen ten zatracenej naviják!
Vypadám to jako divočák!
Brzda!
Teď jo!
Pořád!
Jsou všichni v pohodě?
Rypáček je můj!
Je můj!
Pacovský, je Květoši, nazdar.
Jo jo, dojeli jsme v pořádku.
No makám, makám, tak to víš, trasa D se sama nepostaví.
Jo, to víš, že bysme se mohli vidět, no.
Jo, že byste přijeli k nám do Dejvic.
Hele, Květoši, jako spíš ne, jo?
Cože já, že jsem se vytahoval?
No tak si přijeď.
To no, klidně, v sobotu.
Jasně.
No tak měj se, ahoj.
Takovej blbec.
S Xenii nepočítejte.